Tara noastră a adoptat denumirea de Romania în 1862, la trei ani după Unirea de la 1859, termenul „Romania” fiind folosit pentru prima oară în documentele oficiale pentru teritoriul rezultat din unirea Tarii Romanesti și a Moldovei. În ciuda faptului ca denumirea de „Dacia” avea o rezonanta majora în lumea antică, aceasta a dispărut din uzul curent după Unirea de la 1859, fiind adoptată denumirea de „Principatele Romane”, iar ulterior cea de Romania.
Denumirea „Romania” a fost inventată de un străin, Rudolf von Ems, în anul 1250, care considera și denumea vechiul teritoriu al Daciei ca fiind „Rumenia”. Într-un document descoperit în Arhivele de Stat din Milano, datând din 1459, domnul Moldovei, Stefan cel Mare, este numit „Re de Dacia”, cu peste un secol înainte ca Mihai Viteazul să primească acelasi titlu și cu peste un secol înainte ca unii principi maghiari ai Transilvaniei să se intituleze astfel.
Dacia a devenit provincie romană după cucerirea de catre Imperiul Roman, sub conducerea lui Traian, în anul 106, păstrând acest statut timp de 165 de ani, până în 271, chiar dacă acest teritoriu nu fusese complet cucerit. Provincia romană Dacia avea hotarele: spre apus Tisa, spre nord munții Carpați, în sud Dunărea, iar spre est râul Hierasos, iar regiuni precum Crișana, Muntenia, Maramureșul, Bucovina, Basarabia și Moldova erau locuite de dacii liberi.
Adoptarea numelui de Romania pentru teritoriul rezultat din unirea Tarii Romanesti și a Moldovei a fost posibilă în 1862, după ce sultanul otoman Abdul Aziz și-a dat acceptul cu privire la crearea noului stat, care avea din 1859 același domnitor și o administrație comună. Astfel, având în vedere că Dacia a fost o provincie romană, nu ar trebui să ne surprindă faptul că țara noastră a ajuns să se numească Romania.
Citeste si
- 1. Zodia care dă lovitura în septembrie! Noroc la bani, măriri de salariu și schimbări surprinzătoare
- 2. Casa de Pensii tocmai a făcut anunțul! Veste teribilă pentru 700.000 de pensionari români. Categoria lor nu are dreptul la mărire